S-Bahn-eltérítés Frankfurtban
![frankf_kislid](/storage/6933/frankf_kislid.jpg)
Az Európa egyik légi fordítókorongjának számító frankfurti repülőtér és a város közötti „köztes terek″ az évtizedek folyamán különböző funkciókkal töltődtek fel, így van ez a világ majd minden repülőtérrel rendelkező nagyvárosában. A frankfurti S-Bahn fejlesztésének idején a Wiesbaden felé futó S8-as és S9-es vonalakat teljes természetességgel a zöldmezőn ágaztatták le a vasúti fővonalról, hogy a repülőtér felszín alatti állomását felfűzve haladjanak tovább céljuk felé.
A felszín fejlődése ettől kissé eltért, elsősorban az úthálózathoz igazodott. A párhuzamosan futó átalakulások összehangolása még a nagyon jól szervezett Németországban is kissé „szellemképes” képződményeket hozott létre, így például a repülőtérhez csatlakozó iroda- és szolgáltatónegyed, a GatewayGardens is leszakadt a közösségi közlekedési hálózatról. Hiába fut látható távolságban az S-Bahn, a negyed kiszolgálásában nem tud részt venni.
Ezért született meg a döntés, hogy a még viszonylag újnak számító, 1980-ban megnyitott, felszín alatti vonalat a repülőtéri regionális állomás és a Stadion-állomás között felhagyják, majd kelet felé eltolva újjáépítik. Ezáltal a vonal a GatewayGardens szívébe kerül, ahol egy új megállóval ki tudja szolgálni az irodanegyedet. Ez a kis játék egy új, négy kilométeres alagúttal 260 millió euróba, mintegy 80 milliárd forintba kerül, 2019-re az ígéretek szerint készen lesz. A használaton kívül kerülő jelenlegi kéregalagutat elbontják, a helyét rekultiválják. Figyelem: nem marad ott romként, és nem lesz belőle szemétlerakó! Külön érdekesség, hogy az irodanegyed fejlesztése még nem fejeződött be, az utolsó építési telkeket a tervek szerint 2021-táján értékesítik. Hogy a telekáron mennyit dob a közösségi közlekedés fejlesztése, és abból mennyit és hogyan lehet a köz számára visszacsorgatni, egyelőre tisztázatlan. Az új állomás a tervek szerint napi 14 ezer utast fog kiszolgálni.
Február folyamán már a meglévő S-Bahn utasai is láthatták az építkezés első nyomait, mert a régi és a tervezett alagút elágazási pontjában az átmeneti műtárgy megépítéséhez meg kellett nyitni az alagútfödémet. A technológia hasonlatos volt ahhoz, ami Budapesten, a Ferenciek terei gyalogosaluljáró átépítésekor is alkalmaztak: egy végtelenített vágószállal a vasúti üzem zavartatása nélkül daruzható hasábokra fűrészelték szét a monolit vasbetonfödémet, majd az éjszakai vasúti üzemszünet alatt darabonként trélerre emelték és elszállították.
A beruházás tanulsága számunkra többrétű lehet: egyrészt figyelemreméltó a viszonylag gyors reagálás, ahogy a városszerkezet változása egy, még a kötöttnél is kötöttebb pályát elmozdít a nyomvonaláról. Másrészt irigyelhetjük ezt a finanszírozási környezetet, ahol már a városon kívüli beavatkozásokra is ekkora összegek állnak rendelkezésre, és ennek fényében 30–40 éves döntések következményei bírálhatók felül.
* * *
Indóház Online – Hivatalos oldal: hogy ne maradj le semmiről, ami a földön, a föld alatt, a síneken, a vízen vagy a levegőben történik. Csatlakozz hozzánk! Klikk, és like a Facebookon!